- Hej. - God morgon. Jag har det.
- "Sprid kometen." - Nej.
- Varför inte? - Det låter som flunsan eller gonorré.
- Vad sägs om: "Dags för Comet." - Eller inte.
Som Kleenex. Vi kan bli nätets första varumärke.
Jag är tycker gärna till efter klockan tio.
- Rover är sårbart. En chef är borta. - Joe...
- Nu är du elak. - Jag skojar. Spänn av.
Vi måste hälsa på honom snart.
Han har dåligt samvete och vill nog be om ursäkt.
Behövs inte. Vi har den bästa affärsidén.
Och geniet bakom deras sökalgoritm är inte längre tillgänglig.
Ostägg? Oj!
"Sök det, finn det, Comet."
Perfekt.
Tack för att du kom.
Det känns viktigt att vi får prata öga mot öga, och enskilt.
Jag skrev 90 % av koden Rover är baserad på.
När den indexerade sjukjournaler, men du har inte utvecklats med sökmotorn.
Varför tvingas jag sluta?
Bos har avsagt sig projektet och ditt kontrakt är...
Jag grundade företaget. Skulle jag bry mig om nån fallskärm?
Vi klarade oss bra tills du dök upp och krävde det omöjliga.
Om jag har varit hård mot er så ber jag om ursäkt.
Det handlar inte om rättvisa. Det handlar om överlevnad.
Du bryr dig inte om pengarna men du bryr dig om dina vänner.
När du låtsades ha skrivit koden så satte du dem i knipa.
Enda sättet att skydda dem-
- är genom att bakåtutveckla algoritmen och skapa en egen version.
Men då får inte du vara inblandad.
Jag vet hur det är att känna sig misslyckad.
Att känna att man inte håller måttet.
Om du inte slutar så riskerar dina vänner att förlora allt i slutändan.
- Vad ska jag säga? - Sanningen.
"Jag är utbränd. Jag har haft det jobbigt en längre tid."
"Rover klarar sig själv och det är dags för mig att gå vidare."
Säg det.
Jag är utbränd. Det har varit jobbigt rätt länge nu.
Det är dags att gå vidare.
- Nu? - Ta den tid du behöver.
Haley! Kom hit.
- Vad är det, pappa? - Vi har nåt viktigt att prata om.
- Du vet nog vad det gäller. - Nej.
Raketer! Grattis, gumman!
- Vi gör det i eftermiddag. - Vi måste kategorisera sidor...
Det är perfekt väder och jag fyller ju år i dag.
- På lördag kan dina vänner komma. - Jag bjuder in dem nu.
Dina vänner i skolan. Din födelsedag är ingen röd dag.
- Får jag bjuda Katie, då? - Vill du?
Ja, nu gör vi det. Bara vi.
Jag ska försöka få tag i Cam och hör om hon kan.
Det är inte helt säkert än.
- Det är så olikt Cecil. - Sånt här händer.
Det säger inget om er eller om Rovers livskraft.
Är det inte konstigt att han slutar när det går så bra?
Folk bryr sig bara om trafiken och den ser väldigt bra ut.
Med finansieringen kan vi skaffa medarbetare med talang.
Om ni optimerar sidan så skaffar jag den bästa utvecklaren vi kan få.
- Finns det nån som är ledig? - Bobby Aron är det.
- Han är ju rena legenden. - Microsoft är ute efter honom.
Lyssna på mig. Vi är de stora. Utvecklare kommer att så i kö.
Det är så vi jobbar nu. Förstått?
- Okej. - Förstått.
- Vad tycker du? - Snyggt! "El Gordo".
- Du vet väl vad det betyder? - "Stilig".
Precis.
Haley målade den. Sjömän får en tatuering efter 800 mil på sjön.
Eftersom raketen är i skala 1:100 så räcker åtta mil.
- Ni har inte skjutit upp den än. - Skulle den inte klara åtta mil?
Är det konstigt att hon inte bjöd in nån från skolan?
Nej. Skolkamrater är överskattade.
Hon verkar jätteglad. Och Katie är toppen.
Det känns som att det saknas nåt.
- Tänker du gå upp i omloppsbana? - Definitivt upp i exosfären.
- Gör ni ofta sånt här? - Tills mamma sprängde av sig handen.
- Det hände helt utan förvarning. - Vad rolig du är.
Jag fick lov att övertala din granne att låta sonen springa hem till dig.
- Bara för att få tag i dig. - Jag skjutsade hem honom.
Telefonen uppfanns på 1800-talet. Du skulle kunna bygga en.
Gör det. Du ställer bara till med saker när du är sysslolös.
- Jag ville bara hjälpa Bos. - Han bad mig om hjälp också.
- Men jag kodade inte åt honom. - Okej... Men oroa dig inte.
Jag är less på teknikgrejer. Alltihop.
Utbränd vid 32? Du fick bara en dålig recension.
Vet du vad folk sa om Symphonic? Jag känner dig.
- Du drömmer i maskinkod. - Inte nu längre.
- Hörni! - Vi är färdiga!
- Stoppa i nycklarna. - Kan du filma mig?
Grattis på födelsedagen.
T-minus: Fem... fyra... tre... två... ett...
Uppskjutning!
Vart tog den vägen?
Är det självmordsmusik?
Kan du ge mig en öl? Du får också ta en.
Men säg inget till pappa.
- Hur mår Bos? - Bra, tror jag.
Hur smakar din första klunk öl?
Hemskt. Han är väl frisk och skrevs ut i går?
- Hur vet du det? - Jag träffade honom i fredags.
- Besökstiden är väl på morgonen? - Jag sa att jag var hans barnbarn.
Det där älskar jag med dig. Det vet du väl?
Du är fullkomligt orädd.
- De kunde knappast gripa mig. - Jag vet inte vem du bråds på.
Ställde du aldrig till med nåt? Gjorde du inget galet?
Jag var rätt försiktig.
Kom igen. Kom igen nu.
Pappa och jag brukade campa och en gång åkte vi till en camping-
- där folk pratade om ett stenbrott som hade en vattenkälla.
Vi lyckades hitta det och det var helt fantastiskt.
Vi stod på en klippa ovanför det klaraste vatten du har sett.
Pappa vågade inte hoppa för det var för högt.
Och han trodde inte att jag vågade heller-
- så jag sprang fram till kanten och hjulade över stupet.
Herregud... Det är ett mirakel att jag ens finns.
Jag trodde inte att jag kunde skada mig och jag kände mig fri.
Du känner så, och jag vill inte att du ska tappa det.
Hindra aldrig dig själv bara för att du är rädd.
Okej.
Nästa gång jag ställer till med nåt så kom ihåg att jag bara är modig.
- Visst. - Jag måste göra läxorna.
Okej. God natt.
Otroligt. Ena stunden är Haley fyra och bygger fort med soffkuddarna.
Och i nästa stund så drar hon "Kids in the Hall" -skämt.
Det är så häftigt.
Ungar vore suveränt om man kunde föda en 14-åring.
- Vi ses i kväll. - Hej då.
Vad fan...?
Slappna av. Töm huvudet på tankar.
Fegis!
Okej... Det första jag tänker på när jag hör "internet" är...
- En dator? - En dator.
Och porr. En massa porr.
Jag vill katalogisera porrsidorna.
Ledsen att det är sent men kan vi boka om middagen?
Visst, inga problem. Inget att rapportera, ändå.
Jo, jag blev uppringd av Haleys studievägledare.
Hon får underkänt i historia och biologi.
Hon har struntat i läxorna och klarar inte proven.
- Hon som var så duktig. - Hon kanske tar sig an för mycket.
- Hon älskar Comet. - Ja, men hon behöver en paus.
- Hon verkar låta arbetet gå först. - Undrar vem hon bråds på.
Jag prioriterar flickorna. Men om du inte klarar av att prata med henne...
Förlåt. Jag vill inte vara sträng mot henne.
- Vill jag det, då? - Jag ska prata med henne.
Trevligt ställe. Charmigt.
Tack för att du stannade. Jag är vrålhungrig.
Favorithemsida?
Det är för svårt att välja en. Vad har de andra sagt?
En persons hemsida var en lila bakgrund. Inget mer.
Melissa, eller hur? Hon är besatt.
Nån rekommenderade "Brinnande efterrätter".
Arnie och jag testade det hela dagen och förstörde tre brödrostar.
Imponerande. Men hur får man gemene man att börja surfa?
- Jag började ju surfa. - Men varför?
När jag kollade upp sidorna på dina klisterlappar så var det rätt trist.
Det var bara databaser och arkiv.
Men sen hittade jag en kille som skrev om sitt liv.
- Och en tjej som var besatt av tv. - Varför var det så tilltalande?
Det var jobbigt i skolan. Jag blev inte mobbad, eller så.
Men alla gick bara omkring och låtsades.
Det bästa med nätet är att man visar vem man verkligen är.
Om folk inte gillar nåt så spelar det ingen roll.
Man har fått visa sitt sanna jag och inte nån tråkig projektion.
- Hej! - Sitter ni och jobbar?
Vanessa, det här är min chef Joe MacMillan.
- Snarare medgrundare. - Schyst.
Jag är besatt av IUMA. Deras indierock-avdelning är grym.
Hittade du Julep-samlingen med Bratmobile-låten?
"Let's talk about dogs."
- Heavens to Betsy är också coola. - Ja...
- Jag måste jobba, men vi ses senare. - Absolut.
Hon verkar cool.
Vad pratade vi om?
Så du känner att du kan vara dig själv på nätet?
Rover vet antalet användare, vad de klickar på och hur länge de stannar.
- En marknadsförares dröm. - Så det handlar om att sälja?
Det handlar om förändring.
Du får jobba med en decentraliserad plattform som förändrar världen.
Du kan jobba för Microsoft och låta dem ituta dig hur framtiden blir.
Eller så jobbar du för oss och visar dem det.
Jag tog Microsoft-jobbet i morse.
Jag kom hit för att jag som liten älskade Mutiny och Community.
Jag skaffade vänner, bytte kassetter och köpte datordelar där.
Det räddade verkligen livet på mig.
Så jag kom bara för att tacka dig.
Det var roligt att höra, men...
Jag hoppades att vi skulle komma överens om nåt.
Får jag fråga en sak?
Community låg före sin tid. Varför har du inte velat återskapa det?
Mutiny var det bästa jag har varit med om.
Det var den ena krisen efter den andra, men det gick.
Misslyckandet har varit...
Vad säger man? "Man växer sig starkare där man har brutit nåt."
Hur som helst...
Jag försöker faktiskt bygga en ny version av Community-
- men den här gånger handlar det om alla som är på nätet.
Det är det som gör Rover spännande.
Att flyga utan skyddsnät ut i det okända.
Det är skrämmande men inspirerande.
Oj... Jag har ångrat mig förr.
Microsoft är tryggt, men utan risker - ingen belöning.
Jag är med. Om ni fortfarande vill ha mig, det vill säga.
- Absolut! - Okej.
Då måste du hjälpa mig. Redmond kommer inte att gilla det.
- De skrämmer inte mig. - Det verkar ingen göra.
Skål för riskerna.
Vill du ha en till?
Hej. Mår du bra?
Jadå.
Det finns kaffe.
Jag borde bege mig.
Ja, vi borde...
- Vi borde prata om jobbet. - Det är lugnt.
Visst, okej.
John?
Det är från Sam.
Där är jag med hår.
Vilken unge.
Det vi var med om har fått mig att fundera.
Jag fick inte bestämma över din vård så om nåt hade gått snett...
- Det gjorde det inte. Jag mår bra. - Det är inte bara det.
På restaurangen, då det hände... Som det verkade.
- Jag trodde att jag förlorade dig. - Nej.
Jag älskar dig. Ja vet inte hur lång tid vi har kvar tillsammans.
Så vad väntar vi på?
Jag har ingen ring och vet att du förväntar dig diamanter.
Vad gör du med mitt hjärta?
Nå...?
Minns du bostadssatsningen i Patterson?
Du avstod, men jag ville undersöka närmare.
- Hur mycket? - 300000.
Jag ville lösa det själv och inte framstå som nån idiot.
Att jobba med Rover kändes som en säker vinst.
Men sen körde vi fast och jag fick panik.
Hemsidan dög inte. Vi tog oss inte förbi hindret.
Så jag bad Cam att hjälpa oss med sökmotorn.
Donna visste det på restaurangen.
Jag är ledsen.
Diane.
Haley?
Vad är det? Pete ska skjutsa mig till skolan.
Vi måste prata om dina betyg.
- Okej. - Skolan säger att du får underkänt.
Jag kanske har missat några prov men kan prata med läraren.
Vi sa att du får jobba här så länge du får bra betyg.
- Måste jag sluta jobba här? - Bara tills betygen blir bättre.
Ni skulle inte ens ha nåt företag om det inte vore för mig.
Varför ska jag gå i skolan när jag redan har ett jobb?
Du behöver en utbildning och vänner.
Mina vänner finns här och de behöver mig!
Jag tror nog att vi klarar oss.
- Haley... Städa upp det där. - Nej!
Om vi vill jobba här igen så städar du upp det där.
Haley!
Hallå!
Kom tillbaka! Haley!
Vad är det?!
Det är en röd plånbok i läder. Jag satt i baren.
Har ni den? Jag kommer förbi i kväll. Tack.
- Har du tid? - Vad är det?
John har berättat om sina dåliga beslut när det gäller Rover.
Jag tror att du känner till dem.
Jag hade mina aningar, men visste inget förrän jag träffade Cam.
Gjort är gjort. Det viktiga är att lösa problemet och gå vidare.
Jag håller med. Cecil är borta.
Vi tänker bakåtutveckla koden för att slippa skadeståndsskyldighet.
Om Cameron skrev koden så måste hon skriva på en överlåtelse.
- Det är så vi skyddar hemsidan. - Förvisso.
Men i det här fallet så tycker jag att det vore dumt.
Då får hon veta hur värdefullt hennes arbete var.
Det är bättre att skaffa en egen algoritm.
Det finns en enklare lösning. Betala Cameron och få det överstökat.
Nej, jag kan inte! Jag kan inte göra det.
Så här gör vi. Du måste få Cameron att skriva på en överlåtelse.
Sen avsäger du dig projektet och låter Trip ta över.
Det är orättvist. Du känner honom.
- Han kommer att utnyttja det. - Men det kanske blir bäst så.
Du har större problem att reda ut. Jag är less på att hålla din hand.
Det här skulle aldrig ha hänt om Bos hade litat på dig.
Jag hade gett upp hoppet om att få svar från dig.
Vad gäller det egentligen? Har Atari skickat dig?
De lät mig bara provspela "Pilgrim". Man får allt om man frågar snällt.
Spelet har brister men är intressant.
Jag har aldrig spelat ett spel med så många hinder i vägen.
Jag försökte respektera spelarna.
- Jag ville engagera dem. - Du vill inte att nån ska klara det.
Jag förstår inte varför, men världen du skapade för tankenötterna...
Den var intressant.
Grafiken var otrolig, men mäter sig knappast med det du såg i huvudet.
- Ingen dator klarar av det än. - Processorutvecklingen rusar fram.
Det de lyckas med nu är makalöst.
Du är ingen speldesigner. Du är en världskapare.
Jag vill jobba med dig och se vad du hittar på härnäst.
Okej... Varför skulle jag vilja jobba med dig?
För att jag erbjuder ingen inblandning från riskkapitalister.
Det du sa var klockrent. Modellen är dålig och parasitisk.
Jag tänker hålla mig ur vägen.
- Och vad ska jag göra? - Vad du vill.
- Allt väl? Vill du prata? - Nej.
Hound Dogz. Vi var där i går.
Hon älskar det stället. Jag förstår inte varför. Maten suger.
Det kanske inte handlar om maten.
- När kommer hon tillbaka? - Hon jobbar inte här längre.
- Har du sparkat henne? - Hon fick välja och valde att gå.
- Se till att hon kommer tillbaka. - Hon får underkänt i skolan.
Haley behöver det här. Hon är inte som andra ungar.
Hon har andra intressen.
Kul för henne.
Hon är lite som jag.
När jag var liten så ville jag ha ett ställe där jag kände mig som hemma.
Som förälder måste man sätta gränser, vara konsekvent och kräva disciplin.
- Du låter som min pappa. - Vi är inte ens i samma universum.
Men han såg mig aldrig. Han ville bara att jag skulle vara honom han.
Jag har inga problem med att se Haley.
Vi umgås inte över milkshake men jag känner min dotter.
- Är du säker på det? - Vad fan ska det betyda?
- Jag bryr mig bara om henne. - Du vill ha det hon kan ge företaget.
Du tänker bara på vad som är bäst för dig.
Det är därför du aldrig kommer att bli nån förälder.
Du har rätt.
- Vilken bana är det? - Hej på er. Hur var det i skolan?
Hon har bråkat med pappa. Varför är du hemma så tidigt?
Jag mådde inte så bra.
Skippar jobbet. Schyst.
Vi hade en häftig vikarie i dag som har pluggat i Frankrike.
Det var nåt studentutbyte och hon sa att det var helt otroligt.
Hon gick på Cinemateket där och de har kurser i film och foto.
Vet du vad jag älskar med dig, Joanie?
Du är så orädd.
Vet du det?
Jag hoppas att du aldrig tappar det.
Avstå aldrig från nåt bara för att du är rädd.
Vill du spela med mig? Jag kan visa alla mina hemligheter.
Det behövs inte.
- Jag går och tittar till Haley. - Okej.
Vart vill du gå?
ÄR I HUSVAGNEN. MÅSTE TÄNKA.
- Hallå? - Hej, Joe.
- Det är Bos. Är Cameron där? - Nej.
- Vill du lämna ett meddelande? - Nej, jag kan ringa senare.
Du...
Hur klarar du dig?
Tja...
Vilken röra.
Jag intalade mig själv att det var av ren stolthet.
Men jag ville nog veta att jag hade nån betydelse.
Jag ville få fyr på saker. Uppdraget slutfört. Det brinner nu.
Sånt vet jag inget om.
Sakerna jag har gjort...
Jag vet inte ens varför jag gjorde dem.
Jag ville bara ha allting.
Och jag sket i vad eller vem jag behövde köra över.
Just ja... Den killen var ett svin. Jag anställde honom en gång.
Jag kanske är densamma utan att jag märker det.
Nej, insikten är halva striden och jag har sett hur du behandlar Cam.
Det är inte samma man som jag en gång träffade, Joe.
- Det låter som nåt för mig. - Vi har våra tabuområden.
Då man ljuger och säger att man gillar balett.
Eller så vill bara en av oss ha barn och då pratar man inte om det.
Vill Cam skaffa barn?
Hon kanske överraskar dig.
Hon kanske överraskar dig med.
Lycka till.
Om du behöver nånstans att sova så är du välkommen.
Så... Vad hände?
Jag drack två glas vin och polisen behövde visst uppfylla sin kvot.
Jag menar... Du har aldrig fått böter förr.
Ja... Men nu har jag det.
Vad är det?
Jag föreställer mig mitt 22-åriga jag komma till AGGEK-
-släpandes på Symphonic.
Hon sätter sig och säljer idén innan jag krossar den.
Mitt unga jag har inte en chans.
Men du...
Ditt 22-åriga jag var långt i från oskuldsfull.
Och ditt nutida jag är inte så grym.
Du är samtliga versioner och är samma person som du alltid har varit.
Och...
Jag älskar den personen.
Hej.
- Tack för att jag fick komma. - Visst.
Vill du sätta dig?
Vi kommer att kompensera dig men ska börja med...
Det behövs inte. Jag behöver inga pengar.
Tack för det.
- Jag säger inget till Joe. - Han vet redan.
Du...
Mår du bra?
Tack för det här. Jag tänker inte störa dig mer.
Sakta in, Pete. Vi stannar till en stund.
Välkommen till Hound Dogz. Vad får det lov att vara?
- Frukostburrito och en liten kaffe. - Det blir 2,80 dollar.
Kan jag få en burrito och en liten kaffe?
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com